Стефан Фурнаджиев
Притча

chitanka.info

Една сутрин тиквата спря на нивата.

Не можах да я търкулна,

защото не беше край стръмното.

Оставих я да си лежи спокойно,

като слънцето сред вселената.

По асфалта пчелите се пързаляха,

подгъваха крачета като бастунчета.

По восъчната кора на буквите

вписваха медени думи:

„Ако бащите не вярват,

живот без харман ще оставят.

Майките ако не вярват,

не биха замесили нищо.“

Гургулици и гълъби бели

върху облаците с гръм

ще отминем.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.